Tartalomjegyzék

Egy kis anatómia

A leggyakoribb nőket érintő fertőzések

Menstruációs problémák

Leggyakoribb gondok, amikkel felkeresik a nőgyógyászt

Életmód és stressz a női betegségek mögött

Szűréssel a nőkre veszélyes ráktípusok megelőzéséért

Egy kis anatómia

A női egészség megértéséhez elengedhetetlen a külső és belső nemi szervek anatómiájának ismerete. Ennek összefoglalására törekszünk az alábbiakban.

Az emberi méh (uterus) a kismedencében elhelyezkedő, körteformájú szerv, amelynek hossza nagyjából 7-8 centiméter, szélessége mintegy 5 centi, súlya 30-120 gramm lehet. Azoknak a nőknek, akik már szültek, valamivel nagyobb méhük van, mint azoknak, akik még nem vállaltak gyereket. A méh falát, amely körülbelül egy centiméter vastag, erős simaizomsejtek alkotják. A méh részei a felfelé domború méhfenék (fundus uteri), az alsó, keskeny méhnyak (cervix uteri) és az ezek között elhelyezkedő méhtest (corpus uteri). A méhen belül található a méhüreg (cavum uteri), amely egy meglepően szűkös, háromszögletű terület. A várandósság alatt azonban a méh bámulatos változáson megy keresztül, mérete a sokszorosára növekszik a magzat fejlődésével.

A méh üregét nyálkahártya borítja belülről, amelynek alsó rétege a belső izomrostok között is megtalálható. Ez a réteg stabil, nem lökődik le hónapról hónapra, ellentétben a második réteggel, amely a hormonális hatásoknak megfelelően folyamatos változásban van. A menstruációs ciklus során ez a felső réteg az, amelyik 4-5 napig tartó vérzés kíséretében lelökődik. Ilyenkor a hátramaradt sebfelszín rövid idő alatt hámosodik, majd újraindul a méhnyálkahártya ezen rétegének újraépülése. Ha nem történik megtermékenyülés, akkor a következő hónapban a nyálkahártya újra kilökődik.

Míg a méhtest falszerkezete viszonylag vastag és erős, addig a méhnyak izomrostok helyett kötőszövetes rostokból áll, és közel sem ilyen erős. Mindez eltérő szerepükből következik: a méh erős, de rugalmas fala a terhesség során egyszerre tágul és tartja biztonságban a magzatot, majd a szülésnél segíti kitolni őt. A méhnyak viszont szüléskor fellazul, így segítve a méhszáj tágulását. A méhnyak nyálkahártyájának mirigyei nyákszerű váladékot termelnek, amely kitölti a méh nyakcsatornáját. Ezt nevezik nyákcsapnak, ami nem áthatolhatatlan, hiszen például a hímivarsejtek könnyedén áthatolnak rajta, hogy létrejöhessen a terhesség.

A méhizomzat

Megoszlanak a vélemények arról, hogy melyek a test legerősebb izmai. A méh izomzata mellett a szülés folyamata szól. Közvetlenül a szülés előtt a méhszáj kinyílik, a magzatburok megreped, elfolyik a magzatvíz. A méhfal izomzata hatalmas munkába kezd: ritmusosan, a szülés előrehaladtával egyre sűrűbben ismétlődő összehúzódásaival segít kitolni a magzatot a szülőcsatornán, a hüvelyen keresztül. Az erős szülési fájásokat ez a munka, a méh izomzatának összehúzódásai okozzák. Ugyanakkor nem pusztán izomerőről van szó: ezt az összehangolt munkát hormonális és biokémiai tényezők is befolyásolják, segítik.

Előre vagy hátrahajló méh

Mindenkit érzékenyen érint, ha kiderül, hogy valamilyen testrésze, testi jellegzetessége eltér az átlagostól, és különösen nagy ijedtséget okoz, ha éppen valamely ivarszervünkről van szó. Így vannak ezzel azok a nők is, akikkel nőgyógyászuk közli, hogy előre vagy hátrahajló méhük van. De mit is jelent ez tulajdonképpen?

A méh egy körte alakú, izmos, üreges szerv, a hüvelyhez a méhnyakkal kapcsolódik, a kismedencében szalagok biztosítják a helyzetét, a petevezetékek két oldalról csatlakoznak hozzá. A méhtest többnyire a méhnyakhoz képest mintegy 45 fokkal előredőlő helyzetben van, de több más elhelyezkedési változat is ismert: a méh a szokásosnál nagyobb szögben előredőlhet, állhat egyenesen és a méhnyakhoz képest dőlhet hátrafelé is. A méhnek a leggyakoribb, enyhén előredőlő formájától eltérő, az előre- és a hátrahajló elhelyezkedésével kapcsolatban a köztudatban az terjedt el, hogy az ilyen méhű nő nehezen vagy egyáltalán nem tud teherbe esni, az átlagosnál több görccsel jár a menstruációja, és nagyobb valószínűsége van az idősebb kori méhsüllyedésnek is. Nézzük, mi igaz mindebből, kell-e tartani ilyen következményektől!

Legtöbbször ártalmatlan alakváltozat

Az előrehajló méh esetében a méhtest és a méhnyak közti szög kifejezettebb, a méh előrehajlik a hasfal irányába. A hátrahajló méh (retroflexio uteri) esetében a méhtest hátra, a végbél felé dől, a méhszáj előre néz. Különösen ez utóbbi igen gyakori, becslések szerint a nők negyedénél előfordul. Alkati, öröklött tulajdonság is lehet, de szerzett rendellenességként is előfordulhat, ha a méhet támasztó, felfüggesztő szalagok valamilyen okból meggyengülnek. Ennek hátterében többszöri szülés, gyulladás, vagy nőgyógyászati betegség, például mióma, ciszta, endometriózis lehet. 
Ha a méh mobilis marad, akkor sem az előre, sem a hátrahajló helyzet semmi különös következménnyel nem jár. Sem a teherbeesést nem nehezíti, sem a vetélés rizikóját nem fokozza, nem súlyosbítja a menstruációs tüneteket sem. A hátrahajló méh abban az egy esetben kóros, ha a méhnyaknál mintegy megtörik, teljesen hátradől a belekre, vagy ha elveszti a mobilitását, letapad, rögzül a környező szerveken (például súlyos endometriózis, gyulladások esetén). Lenőtt hátra- vagy túlságosan előrehajló méh esetén műtéti korrekcióra is szükség lehet.

Okozhat-e gondot?

Bár a legtöbbször nem okoz bajt a méh nem szokványos elhelyezkedése, egyes esetekben előfordulhatnak nehézségek. A teherbeesés szempontjából gondot okozhat, hogy a hímivarsejtek útja a méh felé egy-két centiméterrel meghosszabbodik, ennél súlyosabb akadálya lehet a fogamzásnak a lenőtt méhtest esetében az, ha az összenövések a petevezetéket is érintik, elzárják. Ha a méh elhelyezkedése miatt a tartószalagok rövidebbek, akkor a terhesség első felében oldalirányú fájdalom jelentkezhet.

Ha a méhtest hátrahajlik, pontosabban nem dől előre a szokott szögben és a hüvelyre nehezedik, akkor a hüvely tartóerejének meggyengülése esetén fennállhat a méhsüllyedés, a méhszáj lejjebb kerülésének, megereszkedésének veszélye. A hüvelyfal, a hüvely izmai szülés után, nagy terhelés, kóros túlsúly esetén veszíthetnek az erejükből. A méhsüllyedés kockázatát csökkentheti, a hüvelyi izmok (valamint a gátizmok, záróizmok) tónusát, erejét visszaállíthatja a megfelelően végzett intim torna. Ennek elsajátítása és gyakorlása minden nő esetében jó hatású, de azok számára különösen hasznos, akiknél a nőgyógyászuk rendellenes, méhsüllyedéssel fenyegető méhelhelyezkedést állapított meg.

Petefészek

A petefészek (ovarium) páros, zöldmandulához hasonló formájú és nagyságú mirigyes szerv. Belső állományát sejtszegény kötőszöveti állomány, illetve petefészektüszők (folliculus) alkotják, ezekben helyezkednek el a petesejtek (oocyta), amik a folliculus stimuláló hormon (FSH) hatására egy érési folyamaton mennek át. A petefészekben található tüszők női nemi hormont (ösztrogén) is termelnek, ami a másodlagos női nemi jellegek kialakulásáért is felelős.

Petevezeték

A petevezeték vagy más néven méhkürt (tuba uterina) egy nagyjából 10-13 cm hosszúságú, csillószőrös nyálkahártyával bélelt, izmos falú cső, ami a méh üregét köti össze a petefészek felső felszínével. 

Hüvely

A hüvely (vagina) egy nagyjából 7-9 cm hosszúságú, izmos falú cső, ami megközelítőleg a medence tengelyében halad, és a kis szeméremajkak közötti hosszúkás üregbe nyílik. Nyílását a szexuális élet megkezdése előtt szűzhártya (hymen) fedi.

Külső nemi szervek

A külső nemi szervek közé tartoznak a szeméremnyílás (rima pudendi), a kisajkak (labium minoris pudendi), a nagyajkak (labium maioris pudendi) és a csikló (clitoris). 

Női mell

A női mellek főként mirigyállományból (lobulusok, lebenyek, mirigyek és csatornácskák) és zsírszövetből épülnek fel. A női mellre a pubertás kortól a változó korig folyamatosan hatást gyakorolnak a hormonok. A mell állománya a menstruációs ciklus során változik, főképp az ösztrogén és progeszteron hormonok hatására: az ösztrogénnek köszönhetően a mellek feszesebbek, tömörebbek lesznek, ugyanakkor érzékenység is jelentkezhet. Az ösztrogén hormonnak nagy szerepe van a mellbimbó méretének és színének kialakulásában is.

Mellaszimmetria

A női mellek aszimmetriája gyakori jelenség, kutatási eredmények szerint a nők több mint 90 százalékánál van természetes aszimmetria a mellek között, a legtöbb esetben a bal mell nagyobb, mint a jobb. Az aszimmetria az esetek többségében minimális és alig észrevehető, mértéke az életkorral, a testsúly változásával, a terhességgel és a szoptatással is növekedhet.

A leggyakoribb nőket érintő fertőzések

Nőgyógyász specialistáink közreműködésével összegyűjtöttük a legjellemzőbb nőket érintő fertőzések tüneteit és kezelési módjait.

Nem mindenki szervezete fogékony a gombás vagy bakteriális fertőzésekre: vannak, akik rendszeresen küzdenek velük, míg mások szinte soha nem fertőződnek meg. A fertőződés esélye a környezet és a hajlam mellett az élethelyzettől is függ: ha valakinek valamitől legyengül az immunrendszere vagy éppen várandós, akkor hajlamosabb összeszedni valamilyen kellemetlen betegséget.

1. Hüvelygyulladás

A hüvelygyulladás a női betegségek közül a leggyakoribb. A hüvely saját baktériumflórával rendelkezik, amely mikrobiológiai egyensúlyban van, és a kórokozók megtelepedését akadályozva véd a fertőzésektől. Ha ez a mikroflóra sérül, a kórokozók elszaporodhatnak. Hüvelyi fertőzést eredményezhet az is, ha a túlfertőtlenített mesterséges vizek miatt a hüvelyflórát alkotó lactobacilusok mennyisége lecsökken, ami szabad utat nyit a szervezetben amúgy is jelenlévő kórokozók számára. Így azok a baktériumok, amelyek egyébként csekély mennyiségben mindig jelen vannak a hüvelyben, elszaporodnak.

A lactobacilusok hiányában a hüvelybe újonnan bekerülő kórokozók is gyorsabban terjednek, hüvelygyulladást okozhat egy bakteriális fertőzés (pl. a bélbaktériumok, amik anális szex után a hüvelybe kerülhetnek), az élősködők (pl. trichomonas vaginalis), a sarjadzógomba (pl. candida) és a vírusok (pl. herpesz, humán papillóma vírus) is. A partner ivarszerveit érintő fertőzés (pl. idült prosztatagyulladás és húgycsőgyulladás) is növelhetik a hüvelygyulladás esélyét.

Tünetei:

Legjellegzetesebb tünete a szokásosnál bővebb, megváltozott színű, szagú és állagú hüvelyi folyás, illetve az intim testrészeken jelentkező irritáció, viszketés, égető érzés. Ezeket a tüneteket hasi szúró vagy görcsös fájdalom is kísérheti.

Gyógymódok:

A kezelés módja függ a kiváltó októl, az azonosított kórokozótól. Történhet szájon át szedhető antibiotikumos vagy gombaellenes, gyulladáscsökkentő stb. gyógyszerrel, helyileg alkalmazott kenőcs, hüvelykúp, tabletta segítségével is. Ha a beteg kapcsolatban él, bizonyos esetekben a kezelésnek ki kell terjednie a partnerére is, és a teljes gyógyulásig ajánlatos a közösüléskor az óvszer használata is.

A legfontosabb prevenciós tanács, hogy a hüvelyöblítő oldatok, intim zuhanyok használata egészséges nők számára teljesen felesleges, sőt a hüvelyflórát alkotó lactobacilusok mennyiségének csökkenéséhez vezet. Tehát problémák híján a hüvely tisztán tartásához bőven elég a víz, esetleg PH-semleges, illatanyagmentes intim mosakodók használata.

2. Húgyúti fertőzés

Ezért az E. Coli nevű baktérium a felelős, ami a vastagbélben és a természetes vizekben is előforduló kórokozó. Ha bejut a húgycsőbe, az ottani steril környezetben elszaporodik, és ún. felszálló fertőzés alakul ki. A közösülés, vagyis a mechanikai igénybevétel során az E. Coli a fizikai közelség miatt ugyancsak bekerülhet a húgycsőbe. Végeredményben a közösülés következtében kialakuló húgyúti fertőzések száma a nagyobb.

Tünetei:

A nők közel 80 százaléka élete során legalább egyszer átesik az ún. „felfázásos” tüneteken, vagyis görcsös vizelési ingeren, amely azonban nem jár vizelettel. Előfordulhat, hogy csak pár csepp ürül, erős égő, szúró fájdalom kíséretében, előrehaladott állapotban időnként vérvizelés is lehetséges. Ha a fertőzés felszálló gyulladásként a vesét is érinti, úgy láz és nagyfokú gyengeség is jelentkezik.

Gyógymódok:

A tünetek megjelenésekor alapvető a teljes vizelet, üledékvizsgálat elvégzése. Súlyosabb tünetek és visszatérő fertőzések esetében célszerű vizelettenyésztést is kérni a laboratóriumtól. Ezt követően elrendelhető az antibiotikus kezelés. Emellett megelőzésként is a legfontosabb a bő folyadékfelvétel, ami hígítja a vizeletet és így csökkenti a baktériumok koncentrációját is. Enyhíthetik a tüneteket a nem-szteroid gyulladáscsökkentők, a fájdalomcsillapítók és a gyógyteák is.

3. Chlamydia-fertőzés

A chlamydia több szervet megbetegítő, sejten belül élősködő baktérium, amely főként a nemi szerveket és a húgyutakat fertőzi meg. A chlamydia trachomatis az egyik leggyakoribb szexuális úton (beleértve az orális szexet is) terjedő betegség kórokozója, illetve nőknél a sterilitás vezető kóroki tényezője. Ugyan gyakori, de pár napos gyógyszeres kezeléssel a fertőzésből könnyen ki lehet gyógyulni. A lényeg itt is az, hogyha felmerül a fertőzés veszélye, minél előbb forduljanak orvoshoz az érintettek.

Tünetei:

A betegség felismerését megnehezíti, hogy a legtöbb betegnek nincsenek tünetei: a férfiak 50, a nők 80 százaléka tünetmentes. Ha a tünetek mégis megjelennek, akkor vizelési fájdalom, zavaros vizelet, nőknél szagtalan, nyákos-gennyes hüvelyi, férfiaknál húgycső-váladékozás, folyás jelentkezhet.

Gyógymódok:

Az antibiotikum az esetek 95 százalékában hatékony, ha a kezelés időben kezdődik. Mindkét partnert kezelni kell, mivel a fertőzés ismét elkapható a nem kezelt féltől. Ha már volt valakinek chlamydia fertőzése, és azt hatékonyan kezelték, az nem jelenti, hogy ezáltal örök védettsége van.

4. Herpes genitalis

A nemi szervek HSV-fertőzése első alkalommal kellemetlen, akár fájdalmas hólyagokkal is jelentkezhet a nemi szervek körül. Kísérő tünet lehet a láz és az általános gyengeség, egyeseknél égő érzés vizeléskor. Ha a vírus egyszer beköltözött a szervezetbe, akkor egész életen át ott is marad, hiába teljesen tünetmentes a fertőzött személyek egy része. Növeli a tünetek megjelenésének kockázatát a kimerültség vagy a túlzott alkoholfogyasztás, ahogy a tartós stressz vagy a szorongás is.

Tünetei:

A nemi szerveken fellángoló herpesz bevezető tünete a bizsergés, kellemetlenség, viszketés vagy csípőtáji fájdalom, ami a hólyagok megjelenése előtt órákkal vagy 2-3 nappal korábban is felléphet. Ezután alakulnak ki a nemi szervek bőrén és nyálkahártyáján a vörös peremmel körülvett fájdalmas hólyagok, melyek hamar felszakadnak, és fekélyeket hagynak maguk után. Hólyagok lehetnek a combokon, az ülepen vagy a végbélnyílás körül is. Nőknél hólyagok alakulhatnak ki a szeméremajkakon, a hüvelyben és a méhnyakon.

Gyógymódok:

Sajnos nincs végleges gyógymód a herpesz ellen, de gyógyszerrel a tüneteket enyhíthetők. Az óvszer hatékonyan tudja mérsékelni a fertőzés kockázatát.

Tisztálkodás során érdemes kerülni a parfümös törlőkendők, illatosított szappanok és tusfürdők, intimspray-k használatát. Ezek a lúgos vegyhatású tisztálkodó szerek ugyanis megváltoztatják a hüvely természetes pH-ját, amivel utat nyitnak a kórokozóknak. A gyakori hüvelyöblítés helyett inkább a külső tiszta vizes zuhany használata ajánlott.

Szerencsére a fenti betegségek jól kezelhetőek, de minél előbb orvoshoz kell fordulni velük. Ha időben kezelik, általában hüvelykúppal vagy krémmel, amelyet esetleg antibiotikumos kúra egészíthet ki, gyorsan meggyógyulhatnak az érintettek. A gyógyszerek mellett nem árt hüvelyi probiotikumot is alkalmazni, ennek segítségével ugyanis vissza lehet állítani a normál hüvelyi flórát. Ha azonban nem fordulunk időben orvoshoz, akkor a kezeletlen hüvelyfertőzéseknek súlyos következményei lehetnek. Ha valaki régóta küzd visszatérő, makacs hüvelyfertőzésekkel, akkor a gyógyuláshoz hozzájárulhat a táplálkozás átalakítása, a szénhidrát- és cukorfogyasztás csökkentése, de erről is nőgyógyásszal, dietetikussal kell egyeztetni.

Menstruációs problémák

Ahány nő, annyiféleképpen éli meg a menstruációját, a tünetek nagy eltéréseket mutatnak. Mégis fel kell figyelni a megszokottól eltérő jelenségekre, mert ezek valamilyen betegség, elváltozás jelei is lehetnek.

Sok nő csupán néhány napos kellemetlenségként éli meg a havi vérzésének jelentkezését, de számosan szinte rettegnek ezektől a napoktól, mert erős fájdalommal, bő vérzéssel járnak. Természetesen nincs általános norma, hogy milyen a „szabályos” havi vérzés, nem lehet igazán objektíven mérni a fájdalom mértékét és az eltávozó vér mennyiségét sem. Az egyéni tapasztalatokat nehéz összevetni, megítélni, hiszen például másként éli meg a „nehéz napokat” egy kamaszlány, és másként egy, a változókor küszöbén lévő családanya. Ugyanakkor az érintettnek magának mégis fel kell figyelnie bizonyos tünetekre, különösen, ha azok változnak a megszokottakhoz képest: így a szokatlanul heves görcsökre, a túl intenzív vagy elhúzódó, esetleg szabálytalan időben jelentkező vérzésre.

Tünetek, amelyek bajt jelezhetnek

A menstruáció általában 3-5 napig tart, vérzéssel, hasi görcsökkel, rosszabb közérzettel jár. Eközben átlagosan nagyjából 30-40 ml vér távozik, ami – noha sokkal többnek tűnik – de csak két-három evőkanálnyi mennyiség. Normálisnak tekinthető az ennél rövidebb és enyhébb vérzéssel járó, és a valamivel hosszabb, egy hétig és több vérveszteséggel járó havi ciklus is. A szükséges védőeszközök, betétek, tamponok száma jelezheti a vérzés mennyiségét, például erős vérzésnek számít, ha napi négy, ciklusonként 12 tamponnál többre van szükség. Mielőbb nőgyógyász szakorvoshoz kell fordulni például, ha szokatlanul erős vérzéssel jár a menstruáció, a napi tevékenységet erősen zavarja, például több órán keresztül óránként, vagy annál is sűrűbben kell cserélni az egészségügyi betétet vagy tampont, éjszaka is fel kell kelni a védőeszközt cserélni, esetleg a bő vérzés miatt kettős védelemre van szüksége. Szintén figyelmeztető jel, ha az amúgy 3-4 napig tartó menzesz tíz napnál tovább elhúzódik, vagy ha a ciklus közepén is megjelenik, esetleg menopauza után, hosszabb kihagyás után is jelentkezik, és az is, ha a vérzés jellege, a távozó vér színe, állaga megváltozik, például darabos, alvadt lesz. Megváltozhat az érintett közérzete, fizikai állapota is: nem tekinthető rendjén valónak például, ha a nő erős fáradtságot, gyengeséget tapasztal a menstruációs vérveszteség nyomán. Az intenzív, görcsös fájdalom sem természetes, különösen, ha megakadályozza a napi normális életvitelt.

A vérzészavarok lehetséges okai

A vérzészavarok hátterében sokfajta probléma állhat. A szervezet hormonális egyensúlyának felborulása, az ösztrogén és a progeszteron hormon szintjének a megváltozása például kiválthat menstruációs zavarokat. Hormonális változásokat pedig többféle megbetegedés illetve állapot is okozhat, így például az elhízás, az inzulinrezisztencia, a pajzsmirigy-problémák és a petefészkek működési zavarai, például a policisztás petefészek szindróma (PCOS) is. Többféle sejtszaporulat, jóindulatú daganat, mióma, polip, a méh és a méhnyak rákos elváltozása, illetve a méhfalat érintő adenomyosis is együtt járhat vérzészavarokkal. Más okok is lehetnek a háttérben: például a hormonmentes méhen belüli fogamzásgátló eszköz alkalmazásának is lehet ilyen mellékhatása. Előfordulhat családon belüli halmozódás is, ha vérzészavart okozó betegség genetikai örökség miatt alakul ki. Egyes gyógyszerek, például véralvadást, vérrögképződést gátló készítmények is befolyásolhatják a menstruációs vérzés mennyiségét.

A vérzészavaroknak a kellemetlenségeken túli következményei is lehetnek

Nem tanácsos bagatellizálni a menstruációs zavarokat! Nem csak azért, mert több súlyos betegséget is jelezhetnek, hanem azért sem, mert a túl erős vagy túl hosszan elhúzódó vérzés más szövődményekhez is vezethet. Így például az erős menstruációs vérzés vérvesztéssel összefüggő vérszegénységet okozhat. Ilyenkor a vérben lévő vörösvértestek száma és a bennük lévő (az oxigén szállításáért felelős) hemoglobin mennyisége csökken. Pótlásukra a szervezet a vasraktárokat dolgozza fel, így az erős menstruációs vérzés túl alacsony vasszintet is okozhat, vashiányos vérszegénységhez vezethet. Ennek leggyakoribb tünete a fejfájás és a gyengeség, fáradékonyság.

Mit tehetünk?

A vérzészavarokkal mielőbb orvoshoz kell fordulni, aki feltárja annak okait, és a háttérben lévő betegség, rendellenesség kezelésével segít a problémán. Addig is sokféle hatékony görcsoldó készítménnyel lehet próbálkozni, sőt, a beteg néhány jól bevált módszerrel is jó eséllyel enyhítheti a görcsös fájdalmakat. A tapasztalatok szerint a fájdalom enyhébb, ha a szervezetünk megfelelően el van látva B-, C-, E-vitaminokkal. Elegendő magnézium beviteléről is gondoskodni kell, aminek szintén van görcsoldó hatása. Menstruáció idején jobb kerülni a puffasztó ételeket, a vízhajtó hatású (pl. koffein tartalmú) italokat, viszont tanácsos gondoskodni az elegendő folyadékbevitelről. Jótékony hatású a könnyű, lazító mozgás, jóga, masszázs is. A meleghatás segíthet a simaizom-görcsöket oldani, így például jót tehet a hasra tett melegítő párna, vagy a derékmelegítő. Vannak olyan gyógynövények is, amelyek kifejezetten a női bajok enyhítésére használatosak: ajánlható például a borsmenta, a zsálya, a zsurló, a cickafark, az árvacsalán, a levendula és a pásztortáska, teának vagy ülőfürdőként használva, illetve a kivonatát tartalmazó készítmények által.

Leggyakoribb gondok, amikkel felkeresik a nőgyógyászt

Legtöbbször vérzési rendellenességek, felfázás, folyás, hasi görcsök, fájdalmas együttlét és családtervezési gondok miatt keresik fel a nőgyógyászt.

Milyen tünetekkel keresik fel a nőgyógyászt leggyakrabban a páciensek?

A női nemi szervek gyulladásos megbetegedései közül a leggyakoribb a hüvelygyulladás (vaginózis), amin szinte minden nő átesik életében akár többször is. A hüvely nyálkahártyáján sokfajta baktérium él, közöttük például a tejsavbacillusok, amelyek védik a hüvelyt más kórokozók megtelepedésétől. Ha azonban ez a védő mikroflóra valamilyen ok (például hideg, gyógyszerek mellékhatása, valamilyen más betegség, antibiotikum szedés stb.) miatt sérül, akkor a kórokozó baktériumok, gombák elszaporodhatnak. Ezek kívülről, például nemi érintkezéssel is bekerülhetnek a női szervezetbe, de az ott állandóan jelen lévők is aktivizálódhatnak. A bakteriális és a gombás fertőzéseken kívül vírusok (így pl. a nemi herpeszvírusok) és speciális sejten belüli kórokozók (pl. chlamydia) is okozhatnak hüvelygyulladást.

Ha az addig színtelen, szagtalan hüvelyváladék egyszerre a szokásosnál bővebb, sárgás, szürkés vagy zöldes színű, sűrűbb, túrószerű állagú, kellemetlen illatú lesz, amit a nemi szervek irritációja, viszketése, égő érzése kíséri, akkor gyanakodni kell a hüvelygyulladásra. Ajánlatos orvoshoz fordulni vele, mert elhanyagolva súlyosabb állapothoz, kismedencei gyulladásokhoz vezethet. Ráadásul, hosszasan elhúzódva vagy gyakran visszatérve, különösen vírusos fertőzés esetén növeli a méhnyakrák kockázatát is. A kismedencei gyulladások, vagyis a méh, a petevezeték és a petefészek gyulladásos megbetegedései megjelenhetnek heveny, lázzal, görcsös hasi fájdalommal járó betegség formájában, de nehezebben felismerhető, krónikus formájuk is van, ami szinte teljesen tünetmentes maradhat.

Honnan lehet felismerni a vérzési rendellenességeket?

A legtöbb nő figyeli és ismeri testének működését, havi ciklusának jellemzőit, tudja, mikorra várható a következő vérzése, és milyen tünetekkel jár. Okos dolog erről menzesznaplót is vezetni! Mielőbbi kivizsgálást igényel, ha ez a rendszer felborul, ha a megszokottól eltér a menstruáció. Rendellenességet jelezhet, ha például kimarad egy-két alkalom vagy éppen köztes vérzés is jelentkezik, ha elhúzódik, vagyis nem marad abba 10 nap után, és ha túlságosan bőséges, darabos a menstruációs vérzés, vagy ha intenzívebb görcsökkel, rosszulléttel jár. Gyakori, hogy súlyos elváltozásoknak, így például daganatoknak is a vérzészavar az első, sokáig egyetlen jele.

Milyen nőgyógyászati daganatok léteznek?

Nőgyógyászati daganatok kialakulhatnak a női nemi szervek bármelyikén (hüvely, méhnyak, méh, petevezetékek, petefészkek), leggyakrabban a méhnyakon fordulnak elő. Gyakori, hogy HPV-fertőzés áll a daganatos elváltozás hátterében. Ezek sokáig tünetszegények is maradhatnak, kezdeti, rákmegelőző szakaszban csak rákszűrés fedezheti fel a bajt.

Később egyes daganatokra vérzészavar, szex után jelentkező, ún. kontaktvérzés, más típusokra a hüvelyváladék jellegének, mennyiségének, színének, szagának megváltozása, megint másra hasi görcsök, fájdalmak hívhatják fel a figyelmet. Előrehaladottabb állapotban a beteg indokolatlan fogyása, gyengesége, haspuffadás, illetve hasvizenyő kialakulása, ürítési szokásainak változása utalhat daganat jelenlétére. A rendszeres nőgyógyászati vizsgálat fontosságát növeli, hogy minél korábbi stádiumban sikerül felfedezni az esetleges daganatot, annál eredményesebb a kezelése.

Mi történik, ha várják, de nem jön a baba?

Sokan fordulnak amiatt nőgyógyászhoz, hogy nem sikerül teherbe esniük. Akkor érdemes kivizsgálást kérni emiatt, ha a családalapításra készülő pároknál egy évnyi rendszeres próbálkozás, heti 2-3 fogamzásgátló alkalmazása nélküli együttlét mellett sem sikerül a fogamzás. Mivel körülbelül azonos mértékben fordul elő teherbe esést nehezítő gond a férfiaknál és a nőknél, a pár mindkét tagjának ellenőriztetni kell egészségét! A női oldalon előfordulhat, hogy a petefészkek működésével van gond: nem termelnek elegendő petesejtet vagy nem megfelelő a beágyazódáshoz, a terhesség megtartásához szükséges hormonális működés. Meg kell vizsgálni a petevezetékek átjárhatóságát is, hogy a petesejt eljut-e a méhbe, és felmerülhet az is, hogy szervi rendellenesség nincs ugyan, de a terhességet akadályozó ellenanyag termelődik a nő szervezetében. A szakorvosi segítséggel a teherbe esést nehezítő körülmények nagyobb része legyőzhető.

Életmód és stressz a női betegségek mögött

Nem csupán genetikai adottságokon múlik, milyen betegségekkel kell megküzdenünk.

Nem ismert olyan munkakör, ami hajlamosít nőgyógyászati betegségek kialakulására, de a modern életmódunk és a stressz egyre több veszélyt hordoz. Számos tényezőtől függ, és nem mindig könnyű megállapítani az egyes nőgyógyászati panaszok pontos okait. Az orvostudományban azonban egyre több kutatás zajlik, hogy ezen betegségeket jobban megértsük.

Az endometriózis, a méhnyakrák és a petefészekciszták csak néhány példa azokra a nőgyógyászati betegségekre, amelyek jelentős problémát okozhatnak. A tudósok és orvosok az alábbi fő tényezőket azonosították, amelyek hozzájárulhatnak ezek kialakulásához:

1. Genetikai hajlam

A családi anamnézis, azaz az öröklött genetikai tulajdonságok, szerepet játszhatnak egyes nőgyógyászati betegségek kialakulásában. Ha a családban korábban már voltak hasonló betegségek, az emelheti a kockázatot.

2. Hormonális egyensúly

A hormonok irányítják a menstruációs ciklust, a petefészkek működését, valamint a méh nyálkahártyájának növekedését és leválását. Ha ezek zavart szenvednek, akkor különböző panaszok jelentkezhetnek. Például a rendszertelen menstruáció vagy a túl bőséges, fájdalmas vérzés is jelezhet hormonális problémákat.

3. Életmódi tényezők

A dohányzás, a túlzott alkoholfogyasztás és a nem megfelelő táplálkozás, hozzájárulhatnak a nőgyógyászati betegségek kialakulásához.

4. Szexuális viselkedés

A korai szexuális aktivitás, a gyakori partnerváltás és a nem megfelelő védekezés nemi úton terjedő fertőzésekhez vezethet, amelyek növelhetik a méhnyakrák vagy más betegségek (herpesz, gombás fertőzések stb.) kockázatát.

5. Stressz

Bár nem minden esetben sikerült egyértelműen bizonyítani a stressz és a nőgyógyászati betegségek közvetlen kapcsolatát, mégis van néhány lehetséges magyarázat. A krónikus stressz befolyásolhatja a hormonrendszer működését, például fokozhatja a kortizol (stresszhormon) szintjét, amely hatással lehet a női nemi hormonokra is. A stressz gyengítheti az immunrendszert és fokozhatja a gyulladások kialakulását, ami növelheti a betegségek kockázatát.

Az öröklött tényezőket természetesen nem tudjuk befolyásolni, és a hormonális eltérések kezeléséhez is orvosra van szükség, azonban az egészséges életmód, a szexuális viselkedés és a stresszkezelés a mi kezünkben van. A dohányzás abbahagyásához kérhetünk segítséget, az egészséges táplálkozás kialakításához pedig dietetikusok tudnak személyre szabott, tudományosan megalapozott szakértői tanácsot adni. A stresszkezelésben segíthet az önmegfigyelés, a testmozgás, a meditációs és relaxációs módszerek, az alkotás és önkifejezés különböző formái, az örömteli tevékenységek, a társas támasz, a környezetváltozás.

Szűréssel a nőkre veszélyes ráktípusok megelőzéséért

A jellegzetesen női rákfajták jórésze könnyen szűrhető, időben felismerve pedig jó eséllyel gyógyítható.

Az Országos Onkológiai Intézet által 1999 óta vezetett Nemzeti Rákregiszter adatai alapján a daganatos megbetegedések jelentik a második leggyakoribb halálokot Magyarországon, és számuk évről évre emelkedik, pedig a jellegzetes női ráktípusok jól szűrhetőek. Az emelkedő esetszámok egyik oka, hogy a rákdiagnosztika egyre fejlettebb, így egyre korábbi stádiumban, sőt bizonyos esetekben már rákmegelőző állapotban felfedezik a betegséget, ami növeli a gyógyulás esélyét.

Magyarországon – ahogy a világban általában – jellemző, hogy a nők egészségtudatosabban élnek: egészségesebben étkeznek, többet mozognak és több szűrővizsgálatra járnak. Emiatt némileg meglepő módon 2017-ben már több nőnél diagnosztizáltak daganatos betegséget, mint férfinál. Bizonyos ráktípusok mindkét nemnél egyaránt viszonylag gyakoriak, például az egyre jobban terjedő bőrrák, a végbélrák vagy a tüdőrák. Ugyanakkor vannak jellegzetesen női rákfajták, és éppen ezek jórésze aránylag könnyen szűrhető, tehát időben felismerve jó eséllyel gyógyítható.

1. Emlőrák

Évente közel tízezer magyar nőnél diagnosztizálnak mellrákot, és mintegy 2500-an halnak meg ebben a betegségben. Az emlőrák is a jól szűrhető betegségek közé tartozik, ezért fontos a rendszeres önvizsgálat és az orvosi ellenőrzés. A jelenlegi szabályok értelmében a 45 évesnél idősebb, de 65 évesnél fiatalabb magyar nőket kétévente behívják ingyenes mammográfiás vizsgálatra. Bizonyos magas kockázatú egyéneknél (pl. családi halmozódás, örökletes emlőrák stb.) azonban ennél fiatalabb kortól és sűrűbben is javasolhatja az onkológus a szűréseket.

35 év alatt mammográfiára még nem, de ultrahangos szűrővizsgálatra érdemes elmenni. Mire az emlőrák tüneteket mutat (csomó vagy csomók a mellben, hónaljban, váladékozás, a bőr vagy a mellbimbó behúzódása), addigra sok esetben már kisebb eséllyel gyógyítható. Különösen veszélyeztetettek azok, akiknek a családjában volt ilyen betegség, akik valamilyen hormonkezelésen estek át, akik nem szültek, nem szoptattak, és akik dohányoznak.

Javasolt szűrési gyakoriság életkor szerint:

• 40 és 65 éves kor között: mellrákszűrés mammográfiával kétévente 40 éves kortól kezdődően.
• 65 éves kor felett: szervezett szűrővizsgálat nincs, de magas kockázatú esetekben, illetve klinikai tünetek, panaszok esetén el kell végezni a komplex emlővizsgálatot.

2. Méhnyakrák

Magyarországon évente átlagosan ezer új méhnyakrákos esetet diagnosztizálnak és körülbelül 400 nő hal meg emiatt évente. A méhnyakrák egy olyan ráktípus, amelynél már a rákmegelőző állapot kimutatása is lehetséges. A méhnyakrák sokáig teljesen tünetmentes, ezért is életmenő a szűrés. Jellegzetes tünetei a köztes vérzés, a kóros hüvelyi folyás, az alhasi fájdalom és a fájdalmas szexuális együttlét, de ezek sok egyéb betegség tünetei is lehetnek.

Méhnyakrákot többek között a Humán Papillóma Vírus (HPV) okoz, ám védőoltással a daganat kialakulásának esélye jelentősen csökkenthető. Hazánkban a HPV elleni önkéntes védőoltást azok a lányok kaphatják meg, akik betöltötték a 12. életévüket és az általános iskola 7. osztályát végzik. De idősebb korban is tanácsos megfontolni a nők egészségvédelmének ezt a viszonylag új, hatékony eszközét.

Javasolt szűrési gyakoriság életkor szerint:

• 20 és 30 éves kor között: méhnyakrákszűrés citológiai vizsgálattal egybekötve minden 3. évben 21 éves kortól kezdődően 30 éves korig. Ha a sejtvizsgálat három egymás utáni alkalommal negatív és kolposzkópiai (hüvelytükrözés során észlelt) eltérés sincs, súlyos elváltozás kialakulása 3 éven belül nem valószínű, ezért a háromévenkénti sejtkenetvizsgálat teljesen megfelelő.
• 30 és 65 éves kor között: méhnyakrákszűrés minden 3. évben citológiával egybekötve, illetve HPV-szűrés minden évben az első pozitív HPV-teszt után.
• 65 éves kor felett: a méhnyakrákszűrés 65 éves kortól kezdődően nem indokolt, amennyiben a megelőző 10 év szűréseinek eredménye negatív volt.

3. Méhtestrák

A méhtestrák általában az idősebb nők betegsége, leginkább 50 éves kor felett jelentkezik. Jellegzetes tünetei a köztes vérzés vagy a klimax után újra megjelenő vérzés, de sokáig tünetmentes is maradhat. Veszélyeztetettebbek azok a nők, akik valamilyen ösztrogén tartalmú gyógyszert szedtek, akik túlsúlyosak, mozgásszegény életet élnek, egészségtelenül táplálkoznak, a cukorbetegség és a magas vérnyomás is növeli az előfordulás kockázatát. A méhtestrák műtéti úton eredményesen gyógyítható, de itt is fontos a korai felismerés, mert ha már áttéteket képez, akkor nem elég a méh, a petefészkek, illetve a petevezetők eltávolítása, sugár és/vagy kemoterápia is szükséges.

Szervezett szűrővizsgálat ennél a betegségnél és a petefészekdaganatnál nincs, de valamennyi nőgyógyászati daganat vonatkozásában fontos a rendszeres nőgyógyászati vizsgálat, ahol a kockázati tényezők (korábbi leletek, szűrések eredményei, életmód, életkor, családi anamnézis stb.) alapján megállapítják a további vizsgálatok optimális gyakoriságát.

4. Petefészekrák

A petefészekrák szintén nagyobb eséllyel jelentkezik idősebb korban, de egészen fiatal nők között is előfordul. Bizonyos esetekben vannak tünetei (haspuffadás, haskörfogat növekedés, vérzészavarok, fogyás, medencetájéki fájdalom), de jellemzőbb, hogy sokáig tünetmentes marad. Amikor felfedezik, már jó eséllyel áttéteket képzett. Éppen ezért fontos az évenkénti nőgyógyászati szűrés, különösen a kockázatnak kitett nők esetében, ahol képalkotó vizsgálatok segítségével időben felismerhető. A petefészekrák kialakulásában is nagy szerepe van a genetikának, a különböző meddőségi, illetve egyéb hormonkezeléseknek, és nagyobb veszélyben vannak azok, akik nem szültek, nem szoptattak.

Szakértők

Dr. Csapó Csaba, 
szülész-nőgyógyász szakorvos, Budai Egészségközpont 

Dr. Nagy László Zoltán,
szülész-nőgyógyász szakorvos, Budai Egészségközpont

Dr. Hunka Rezső, 
szülész-nőgyógyász szakorvos, Budai Egészségközpont

Dr. Tahy András, 
szülész-nőgyógyász szakorvos, Budai Egészségközpont 

Szerkesztő:
Pribelszki-Faragó Emese,
tartalomfejlesztő munkatárs

Grafikai szerkesztő:
Kónya Zsolt,
senior grafikus 

Budapest, 2025